Olin lapsena ujo...
...mutta vain kotini ulkopuolella.
Yksin omassa huoneessani saatoin olla oma itseni.
Mutta huoneeni ulkopuolella ja toisten ihmisten edessä -
minun oli pakko esittää jotain roolia -
ja olla kuten muutkin.
Mutta tiesin, etten ollut samalainen kuin muut.
Jännitys on käsinkosketeltava näiden 40000 fanin joukossa,
jotka odottavat Madonnaa lavalle.
Madonna aiheutti 155000 kilometrin kiertueellaan -
kohua joka paikassa.
Tiedän, miksi minut ja Jose valittiin.
Hän halusi meidän tekevän Voguen koreografian -
ja lähtevän sen jälkeen kiertueelle.
Meillä oli jo sellainen oma tyyli.
Tanssiryhmämme oli aika tunnettu -
New Yorkin vaihtoehtopiireissä.
Madonna tuli New Yorkiin tapaamaan meitä.
Hän tuli moikkaamaan ja sanoi kuulleensa meistä -
ja meidän vogue-tyylistä.
“Voitteko näyttää vähän?”
Tämä näkyy selvästi.
Jose on hyvin nuori.
Hän on lahjakas ja monipuolinen tanssija.
Madonna näki lahjakkuutta ja luonnetta.
Nuori ja taiteellinen ilmaisu iski parhaiten.
Hän puki ajatukseni sanoiksi.
Julkeus oli meidän varoitusmerkki.
Meillä oli korvakorut ja silmämeikit.
Mutta turha luulla sellaista heikkoudeksi.
AVOIN KATSASTUS MIESTANSSIJOILLE -
JOTKA HALLITSEVAT TROOPIN, BEAT BOYN JA VOGUEN
Muistan nähneeni sen mainoksen.
Minulla oli juuri takana elämäni ankein kesä.
Minulla ei ollut rahaa ruokaan eikä varaa käydä missään.
Minulla oli kaamea hiuskuontalo.
En ollut ikinä nähnyt niin monta koetanssijaa.
Se oli hullunmyllyä.
Jono kiersi pitkin korttelia.
Olin nuori ja nälkäinen ja Amerikka oli jotain uutta.
Saavuin maahan kesäkuussa 1987.
20. kesäkuuta 1987.
Oltuani kolme vuottta New Yorkissa -
sain töitä Madonnan tanssijana.
Tämä on aivan huimaa. Olen jo ihan paniikissa.
Belgialaista stressaa.
Halusin aina, että ihmiset katsoisivat minua.
Halusin olla paras tanssija ja paras esiintyjä.
Halusin olla paras kaikessa.
Tanssijana usein sitä olinkin.
Muistan, kun tulin kotiin -
ja puhelinvastaajassani oli viesti.
Kellään ei ole puhelinvastaajaa enää.
Kuuntelin viestin: “Hei, yritän tavoittaa Carltonia. Tässä on Madonna.”
Olin äimänä: “Mitä hittoa! Hän soittaa minulle kotiin.”
Madonna sanoi olevansa klubilla, jonka nimi oli Club Louis.
Ja hän pyysi minut sinne.
Kaikki kundit olivat siellä.
Sielä oli Kevin, Oliver, Jose ja Luis.
Siellä taisivat olla kaikki, jotka pääsivät lopulliseen ryhmään.
Hitto sentään. Menin kotiin ja sanoin: “Äiti, minä tein sen.”
Romahdin polvilleni ja aloin itkeä.
Se oli siinä.
Ota asento
Ennen kiertuetta Madonna näki monia upeita tanssijoita.
Kun on nähnyt niin suuren joukon,
niin silloin tyyli ja persoonallisuus ratkaisevat.
Olen noudattanut aina erästä ohjenuoraa,
joka ilmentää Madonnan suhtautumista meihin.
Se on: “Anna itsestäsi enemmän.”
Anna itsestäsi enemmän.
Liberaali.
Ilmaisuvoimainen. Olimme samanlaisia kuin Madonna silloin.
Provosoimme ihmisiä ja uskalsimme näyttää keitä olimme.
Älä tyydy yhtään vähempään
Anna rakkauden päättää
Sun täytyy, sun täytyy
Se show kertoi vapaudesta.
Vapaudesta taiteilijana ja ihmisenä.
Vapaus puhua suunsa hitto puhtaaksi.
Ilmaise itseäsi
äläkä häpeä sitä mitä teet.
Meillä oli oma juttu, oma asenne ja oma tyyli.
Kukin oli saanut erilaisen kasvatuksen.
Kuusi heistä oli homoja, mutta kaikilla oli erilainen tausta.
Joka iikalla oli tarina kerrottavanaan.
Jestas sentään, kun me mollattiin Oliveria välillä.
Kaikki muut olivat opiskelleet klassista tanssia.
Oliver oli ainoa, joka tuli hiphop-piireistä.
Heitimme herjaa, ettei hän ole mikään tanssija.
Ennen heihin tutustumistaan -
olisin varmaan homoon törmätessä -
iskenyt häntä kuonoon.
Ensin huomasimme hyvin värikkään nahkatakin -
ja blondatut hiukset.
Olimme itse niin tiukkoja ja räiskyviä -
että sellaiseen kiinnitti huomiota.
Joku muukin on räiskyvä.
Sitten kävi vielä ilmi, ettei hän ollut edes homo.
Kaikki on järjestetty tietenkin värien mukaan.
On aika sääli, että vaimollani on vähemmän vaatteita.
Hyvä juttu on se, ettei hän ole materialisti.
Hän viettää yksinkertaista elämää ja me...
Vaimon elämä on yksinkertaista, minun ei.
Olen vain sellainen.
Ja olen aina ollut.
Mutta kertokaapa kellä...
Tiedättekö yhtään miestä...
...jolla on pinkit mokkanahkaiset Adidakset.
Niinpä.
Hän ei näyttänyt homojen vihaajalta.
Ei ainakaan siinä asussa.
Miten voi syrjiä homoja,
jos itse...
...näyttää ihan papukaijalta.
Siinä tilanteessa on kuin näyteikkunassa.
Me olemme sisällä, ja kaikki muut katsovat ulkoa.
Se on aivan fyysinen aalto.
Huutojen tuulirintama.
Hurrikaanin tapaan huudot ja äänet iskevät sinua päin.
Sitä ei vain kuule jostain kaukaa.
Se iskee suoraan päin naamaa.
Se oli ihan hullua.
Siellä näkyi “Rakastamme Madonnaa” -kylttejä -
mutta myös “Rakastamme Keviniä” ja “Rakastamme Carltonia”.
“Rakastamme Luisia ja Josea.”
Yleisö oli sellaista.
Tämä on ensimmäinen Madonnan kahdeksasta loppuunmyydystä esityksestä -
New Yorkissa kahden viikon aikana.
Madonnan tapaan kiertue herättää jo kohua.
Rocklaulaja Madonnan edustaja sanoi,
että poliisi ja piirisyyttäjän toimisto -
ovat uhanneet pidättää tähtilaulajan siveettömän käytöksen takia.
Tiedän kyllä, että Vatikaani ja eräät katoliset yhteisöt -
väittävät show’ni sisältävän syntiä ja jumalanpilkkaa.
Ja että he yrittävät estää ihmisiä näkemästä sitä.
Hei vaan. Tervetuloa.
Tervetuloa lapsuudenkotiini.
Sisään vaan.
Asun tässä huoneessa nykyään.
Se on täynnä romua.
- Hei, minä olen Jimmy. - Jimmy on minun poikaystäväni.
Hänen suuri päänsä.
Tulkaa tänne päin.
Äitini on tuolla takana. Äiti?
Saluda, mami.
Hei.
Siinä on äitini. Tule nyt, así.
Siinä on talon emäntä.
Hän kertoo, että kun me olimme Euroopassa...
...hän näki meidät uutisissa.
Kaikki sitten soittelivat hänelle.
Hänestä se oli tosi iso juttu ja hyvin ristiriitainen.
Hän kertoi, kuinka me olemme latinotaustaisia.
Minä ja Luis tulimme espanjalaiskielisestä yhteisöstä,
mikä oli tosi iso juttu.
Siksi ihmiset soittelivat äidilleni,
ja kun hän meni kauppaan ostoksille,
ihmiset tulivat sanomaan: “Näimme poikasi. On se aikamoista.
Hänet kuulemma melkein pidätettiin Euroopassa.”
Siinä vaiheessa, kun lähdimme Japanista,
huomasin kiintyneeni tosi paljon tanssijoihin.
Tunsin olevani kuin äiti heille.
Gabriel, sinä et koskaan sano vastaan minulle,
sinä saat vanhimman ja arvokkaimman helyn.
Kiitos.
Levätköön rauhassa.
Rakastan häntä.
Rakastan tosi paljon.
TANSSIJOITA JA LAULAJIA
Nämä kaksi pitivät huolta minusta: Kevin ja Gabriel.
He huolehtivat minusta, kun olimme kiertueella.
Koska he tiesivät taustani.
Toki kaikki tunsivat minut ja mistä olin kotoisin,
mutta nämä kaksi suojelivat minua aina.
En sano, etteivätkö muutkin pojat ja tytöt tukeneet minua,
mutta olin ihan kakara.
Jos en pääse näiden kenkien ohi...
...niin sitten on ongelma.
Mitäs täältä löytyy?
Kuvia kiertueelta.
Tuossa on Gabriel.
Tuossa myös.
Tuossa olen minä.
Hän oli epävirallinen suosikkilapsi.
Hänessä oli vain jotain niin... rauhallista.
Hänen olemuksensa oli aina rauhallinen ja valoisa.
- Tässä on minun joululahjani. - Niin mikä?
Madonnan antama joululahja. Vuosia sitten.
- Mitä siinä lukee? - “Rakkaalle aasialaiselle kaunottarelleni.
Kevin-kulta, ota elämää palleista kiinni äläkä päästä irti.”
Sanon heitä ensimmäiseksi perheekseni.
Verisukulaisten ohella -
se oli ensimmäinen perhe, johon todella kiinnyin.
Ne olivat tärkeitä kasvun vuosia.
Äitini oli poissa elämästäni silloin.
Madonna oli silloin siinä...
Hän täytti sen tarpeen ja hänkin sai siitä jotain.
Hän halusi lapsia, tosin minä en etsinyt äitiä,
mutta oli hyvä olla joku, joka oli...
Tiesin, että voisin luottaa häneen.
Hän tunsi sellaista äidillistä ystävyyttä minua kohtaan.
Kun on tuollaisessa supertähden asemassa,
on vaikea löytää mitään aitoa.
Lapset osaavat olla rehellisiä.
Homolapset voivat taas olla erittäin rehellisiä ja räiskyviä.
Me ollaan täällä! Ollaan homoja! Totu siihen!
HOMOKANSA - PARASTA TOTTUA SIIHEN
Homoyhteisöstä oli liikkeellä kaikenlaisia väärinkäsityksiä -
eikä sitä noin vain hyväksytty.
Ensin oli hauskaa olla mukana homojutuissa,
mutta sitten tuli AIDS ja HIV, -
ja kaikki olivat peloissaan.
AIDS: TARVITSEMME TUTKIMUSTA. EMME HYSTERIAA!
Se oli sellaista aikaa...
...että tarvittiin jotain uutta.
Jotain uutta ja taiteellista.
Jotakin laatikon ulkopuolelta.
Kyse oli vain ajoituksesta 1990-luvulla.
Oli tullut aika, jolloin maailma oli valmis siihen.
Tarvittiin Madonnan kaltainen hahmo tuomaan se esiin.
Nyt valmiina, Amerikka. Tässä tulee Truth or Dare.
Madonnan Blond Ambition -kiertue kerää huomiota ympäri maailmaa.
Kiertueesta tehty dokumentti on yhtä kiihkeä -
kuin mitä tämä ennakkopätkä antaa odottaa.
Truth or Dare on tehty dokumentin tapaan.
Kaikkein paljastavimmat kohtaukset ovat makuuhuonepuheet -
taustalaulajien ja -tanssijoiden kanssa.
Filmille on jopa tullut suudelma miesten välillä.
Elokuvan yksi laajempi tarkoitus oli oikeastaan...
...tökkiä vähän ihmisiä.
Onko sillä väliä hyväksyykö Hollywood meidät?
Ei!
Välitämmekö siitä, mitä muut ajattelevat meistä?
Emme!
Ensimmäiset vieraamme ovat miehet, jotka aloittivat vogue-aallon.
He ovat Madonnan tanssijoita ja esiintyivät filmissä Truth or Dare.
He ovat Luis ja Jose! Tänne vaan!
Terve.
Jose ja Luis.
Nämä herrat ovat osoittaneet, että Madonna -
ärsyttää suurta yleisöä ja luo tuhoisaa ilmapiiriä.
Jos katsotaan amerikkalaista länsimaista yhteiskuntaa,
niin siitä on tullut seksuaalisesti kyvytön kansa.
Fanit pitävät filmistä, ja toiset taas pitävät joitain kohtauksia loukkaavina.
- Se on heidän ongelmansa. - Etkö välitä siitä?
En tietenkään, koska ne kohtaukset ovat elämää.
Minä vain näytän sitä elämää muille.
En näytä mitään, mitä he eivät olisi jo nähneet -
omassa arjessaan, mutta ehkä he eivät halua puhua siitä.
Kun laittaa jotain toisen eteen vähän väliä,
niin ehkä he lopulta osaavat hyväksyä sen.
Olimme omia itsejämme, eikä siinä mitään.
Olimme sellaisia elokuvassa ja kiertueella.
Se auttoi ehkä Madonnaa saavuttamaan tavoitteensa -
ja rikkomaan rajoja, joita hän halusi silloin murtaa.
- Slam, totuus vai tehtävä? - Tehtävä.
Ranskalainen suudelma...
...Gabrielin kanssa.
Okei!
Hän nousee ja on valmis siihen.
Kunnolla!
- Haluan nähdä sen. - He halusivat tuota.
- Kunnolla kiinni! - Loppuun asti.
Se on kuuma suudelma.
Jos heterokin katsoo sitä, niin...
Sen suudelman jälkeen haluaa suudella miestä.
Se on tosi kuuma suudelma.
Se on mielestäni auttanut -
monia poikia ja tyttöjä -
suhtautumaan luontevammin omaan seksuaalisuuteensa.
Vaikea kuulla edes itseään. Kuuletteko te minua?
Hienoa. Lopultakin kunnon yleisö.
Eräs tärkeä henkilö tuli juuri sisään.
Madonnan Blond Ambition -kiertueen tanssija!
Hienoa, että olet täällä.
Ääntä peliin, Stonewall!
Sen elokuvan uskalias ja edistyksellinen sanoma oli,
että voi olla yhtä aikaa homo ja ihminen.
Koska siihen asti -
homous yhdistettiin toiseuteen, kapinaan ja perversioon.
Yhtäkkiä tulee tämä upea viesti...
...että homo voi olla onnellinen ja menestyvä.
Hän voi olla nuori ja täynnä elämää.
Enää ei tarvinnut piileskellä laitakujilla-
tai jossain niljaisessa baarissa.
Ei tarvinnut piileskellä, mennä naimisiin ja teeskennellä...
Saattoi olla onnellinen oma itsensä -
ja silti homo.
Muistan katsoneeni tätä filmiä joskus yläasteella,
ja se oli ensimmäinen...
Tämä oli aikaa ennen internettiä.
Vuokrasin filmin videoliikkeestä,
ja näin oikeastaan ensi kertaa...
...homoja.
Aitoja homoja, jotka juttelivat vapautuneesti -
ja olivat omia persooniaan -
sen mahtavan naisen seurassa,
joka antoi ymmärtää, että “kaikki on okei”.
Halusin olla kuin ne kundit.
Halusin olla sellainen...
...vapaa ja avoin ihminen.
Tiedättehän.
Sellainen... kai tajuatte?
Näin kahden miehen suutelevan ensi kertaa toisiaan...
...ja tiesin silloin, että se sopi minulle.
Vartuin eräällä maatilalla Keskilännessä Michiganissa.
Näin sen homosuudelman, ja se oli ensi kerta minulle.
Se oli hyvin vapauttava kokemus.
Sain tämän -
aivan vuoden alussa.
30. joulukuuta 2014.
“Hei, Luis.
Halusin vain kertoa, että olen homonuori -
ja vartuin Los Angelesin rauhattomassa itäosassa.
Ihailin sinua suuresti.
En ikinä unohda, kun äitini vei minut koulun jälkeen katsomaan filmiä,
kun olin kuudennella luokalla.
Katsoin sinua ja muita tanssijoita lavalla Madonnan kanssa -
ja oli suuri helpotus löytää joku johon samaistua -
ja tuntea, että se on ihan okei.
Opettelin kaikki liikkeesi. LOL.
Te kundit olette yhä sankareitani.
Te annoitte toivoa toivottomuuden sijaan. Kiitoksia, Luis.”
“Harrastin kanavahyppelyä eilen -
ja sattumalta sieltä tuli elokuva Truth or Dare.
Nuoruusajat tulivat heti mieleen -
ja kaikki se, minkä kanssa taistelin silloin.
Vartuin hyvin pienessä ja tasapaksussa kaupungissa.
Se filmi avasi minulle yhtäkkiä koko maailman.”
Vau.
Lapsuus Keskilännessä.
Ja ihan se kaikki... Minun isäni oli tiukka muslimi.
Muistan sen ajan, kun hän muutti joksikin aikaa asumaan kanssamme.
Minun oli pakko...
Minulla oli ennen barbeja.
Se oli upea juttu. Rakastin barbeja pikkuisena.
Kävin ostamassa niitä äitini kanssa.
Sitten isäni tuli mukaan kuvioihin muutamaksi vuodeksi...
Minun oli piiloteltava niitä.
En heittänyt niitä pois, vaan piilotin jonnekin.
Nyt muistan sen hyvin.
Sitten kun äiti ja isä erosivat,
saatoin taas leikkiä niillä ja tehdä tyttöjen juttuja.
Olen kuuma kissa.
Oletteko te kuumissanne?
Niinkö?
Luoja sentään!
Kumeja! Siis kondomeita!
Terve, kundit!
Hei, totuus vai tehtävä?
Totuus vai tehtävä?
Haluatteko naida meitä?
Kundin tuntee vasta sitten, kun pyytää häntä käyttämään kondomia.
Näin on!
Hei, siellä! Älä ole typerä! Laita vehkeeseesi kypärä!
Okei?
Kiertueen aikoihin -
homoseksuaalisuus, homojen oikeudet, AIDSin torjunta,
seksuaalisuus ja seksuaalinen valta -
olivat hyvin vahvasti Madonnan ajatuksissa -
hänen kuolleen ystävänsä vuoksi.
Te tunnette Keith Haringin taiteilijana.
TIETÄMÄTTÖMYYS = PELKO HILJAISUUS = KUOLEMA
Minä taas tunnen hänet miehenä, joka uskalsi kertoa totuuden.
Totuus on se, että hän oli homo.
Totuus on se, että hänellä oli AIDS.
Hän kertoi sen jokaiselle, joka halusi kuunnella häntä.
Keithin muiston kunniaksi -
ollaan rehellisiä itsellemme.
Kerrotaan totuus toisillemme.
Kohdataan se yhdessä.
AIDS-KRIISI EI OLE OHI
Opin todella paljon.
Opin hiton paljon heiltä.
Kiitän Luojaa siitä. Lähdin Madonnan kanssa kiertueelle,
ja vaikka olin homojen vihaaja, minä opin rakastamaan kaikkia.
He tuskin tietävät sitä ja nyt siitä on jo kauan...
...mutta ne kaverit ovat yhä tärkeitä minulle.
Sitä ei tajua, että kun juttu loppuu, se todellakin loppuu.
Sitä on vaikea hyväksyä. Tosi vaikeaa.
Siksi olin niin liikuttunut filmin lopussa.
Minä itkin.
Se oli mahtavaa aikaa...
...kun olimme yhdessä.
Me kasvoimme yhdessä...
Me tosiaan kasvoimme yhdessä.
Niin lyhyen ajan sisällä.
Olimme tosi nuoria, ja se oli symbolista aikaa minulle.
Varmaan heille muillekin, kun muutkin olivat niin nuoria.
Kuka vain meistä olisi uhrautunut toisen edestä.
Ihan jokainen. Olimme niin läheisiä.
Halusin sen jatkuvan ikuisesti.
Kuka olisi halunnut pois siitä? En ainakaan minä.
Ota asento
Noin. Hyvä.
Tuo on parempi.
Hyvä.
Oikein hieno. Vähän oikeaan.
Kun on rankka elämä, siitä on vaikea irtautua -
ennen kuin jokin energia valtaa sinut.
Tosi hyvä, Jennifer.
Hienoa.
Elokuva Truth or Dare -
näytti mitä kiertueen takahuoneissa tapahtui,
mutta oli toinenkin takahuone, jota ei muille näytetty.
Eikä kukaan meistä ollut halukas puhumaan siitä.
Vau.
Ennen show’n alkua sitä katsoi peiliin,
ja aikoinaan, kun katsoin itseäni, minä ajattelin:
“Tiedät, että olet valehtelija.”
Kukaan siinä porukassa tai tiimissä ei tiennyt minun salaisuuttani.
Hän tulee hetken päästä.
Okei.
Mitä sinä katsoit äsken?
Montaakin asiaa.
Katsoin, mitä suusi sisällä tapahtuu.
En mitään tiettyä juttua.
Sitten katsoin kurkkuasi.
Etenkin HIV: hen liittyviä juttuja.
Kielenpäätä pitää katsoa,
koska siihen tulee joskus karvaista leukoplakiaa.
Mitä se on?
Sellaisia vaaleita muutoksia kielen sivussa. Niele.
Sain jonkinlaisen krampin -
tai kehoni reagoi jotenkin, kun olimme Japanissa.
Minut lähetettiin lääkäriin -
ja siellä huomattiin jotain olevan vialla.
He sanoivat, että siitä pitää kertoa Madonnalle.
Minä tuumasin: “Ette hitossa kerro muille yhtään mitään.”
Se säikäytti minut todella.
Kundin tuntee kunnolla vasta sitten, kun pyytää häntä käyttämään kondomia.
Juuri niin!
Hei, siellä! Älä ole typerä! Laita vehkeeseesi kypärä!
Ironista oli se, että siinä jutussa piti ilmaista itseään.
En ollut ollenkaan rehellinen itselleni.
Pidän tästä.
Tuossa hän näyttää niin onnelliselta,
kun hän oli yhä Madonnan suosiossa.
Toivon vain, että hänet muistettaisiin niistä tanssijutuista.
Mutta valitettavasti hänet muistetaan elokuvan Truth or Dare kohtauksesta.
Se suudelma, vai?
Juuri se suudelma.
Häntä niin hävetti,
kun hän ei ollut ollenkaan varautunut siihen.
Hän ei ollut vielä valmis siihen.
Hän ei julistanut asiaa ja yrittänyt puhua toisten puolesta.
Hän halusi vain elää elämäänsä -
eikä olla minkään aatteen edustaja.
Hän ei halunnut julistaa mitään.
Se oli Madonnan juttu.
Hän rakasti Gabrielia.
En usko, että Madonna halusi loukata häntä.
Hän piti pojasta niin paljon.
Elämä on epäoikeudenmukaista.
Olen tällainen ja kaikki luulevat, että saan kaiken mitä haluan.
Haluan sinut mutta en voi saada sinua.
Gabriel aneli, ettei hän näyttäisi sitä suudelmaa...
...mutta Madonna oli taipumaton.
Tämä on Gabrielin haaste Madonnalle.
Hän antoi tämän lausunnon lakimiehille valan velvoittamana.
“Ennen tätä ette olisi katsoneet minua ja sanoneet: ’Hän on homo.’
Ette olisi tietäneet minusta,
koska vain hyvä ystävä tai luotettu olisi tiennyt siitä.
Illallisella ravintolassa -
kerroin hänelle, että se loukkasi minua -
ja oli ongelma minulle.
Silloin Madonna sanoi minulle,
että minä vain häpeän itseäni.
Kysymys: ’Sanoiko Madonna, että häpesit itseäsi?’
Vastaus: ’Kyllä, hän sanoi minun häpeävän itseäni.
Hän käski päästä sen yli.’”
Toivottakaa tervetulleeksi Madonnan Truth or Dare -tanssijat -
Kevin Stea ja Oliver Crumes -
sekä heidän asianajajansa Debra Johnson.
Olin Oliverin kanssa samassa veneessä.
Se oli kirjaimellisesti kirjattu sopimuksiimme.
Gabriel oli taas omalaatuisessa asemassa.
Hän haastoi Madonnan oikeuteen, koska hänet pakotettiin ulos kaapista.
Gabriel ei ole nyt täällä.
Hän on kolmas tanssija, joka on haasteessa osallisena.
- Aivan niin. - Oliverin ja Kevinin ohella.
Olemme ajaneet haastetta kiertueen loppumisesta lähtien.
Vaadimme, että meille maksetaan tietty rahasumma.
Emme olleet oikeudessa vaan jossain toimistossa.
Siellä olivat minä, Kevin ja Gabriel -
sekä Madonna, joka istui meitä vastapäätä.
Se oli vaikeaa, mutta katsoin häntä ja sanoin:
“Ei kai sentään, Madonna? Onko meidän tosiaan pakko tehdä tämä näin?”
Hän taas katsoi meitä sanoen: “Miten voitte tehdä näin minulle?”
Me taas olimme kuin...
“No, itse asiassa -
ilman meitä -
ei olisi koko elokuvaa.”
- Yritittekö sopia asiaa? - Kyllä vaan.
Mitä hän sanoi teille?
Lähetin hänelle kirjeen ja sanoin haluavani jutella.
Halusin neuvotella. Rakastin häntä ja halusin tavata uudestaan.
Vastaukseksi sain: “Olet minun... listallani.”
KEVIN STEA HAASTAA MADONNAN OIKEUTEEN ELOKUVASTA
Joo, tässä on...
Vau.
Kaikki nämä jutut ja kuvat.
Tässä se on. Taiteilijoiden Jose & Luis levy.
Queen’s English.
Jep.
MADONNAN POJAT ILMAISEVAT ITSEÄÄN
Heti kun pääsimme New Yorkiin,
me ajauduimme sellaiseen paikalliseen julkkiselämään.
Silloin päätimme tehdä levyn.
- Hei Luis! - Niin?
- Hei, Luis! - Niin?
- Esittele itsesi - Se sopii
Esittele itsesi
Okei, mä olen Luis
Mä tulen slummista
Mä huoraan ja mä tiedän sen
Madonna auttoi meitä. Hän lauloi taustoja, mikä oli hienoa.
Hän oli tosi antelias.
Jos et puhu brittienglantia
Jos et osaa lukea brittienglantia
Jos et puhu brittienglantia
Niin anna sitten olla
On helppo menettää kosketus todellisuuteen,
kun elää tällaista elämää. Kuuluisuuden kuplassa.
Elämä tuli eteen.
Luis taisi tulla minun eteeni.
Onko se materiaalimisu täällä?
Kiertueen jälkeen olin täynnä itseäni.
Kuljin ikään kuin paskani ei haisisi. Sanon sen suoraan.
Vielä 1994, kun muutin Vegasiin, olin täynnä itseäni.
Tein sinne Splash-show’ta.
Yksi parhaista tanssijutuista Vegasissa oli se,
jossa matkittiin Madonnaa.
Pääsin mukaan ja tein tanssini.
Tulin tänne joka ilta ja kävin kaikissa klubeissa.
Kiersin klubeja ja kaikki tunsivat minut.
Se oli mahtavaa. En maksanut juomistani.
Ja minä join todella paljon.
Ostin joka päivä vodkapullon.
Ostin halvinta vodkaa. Sillä ei ollut väliä.
Menin ulos Josen kanssa. Juhlimme koko ajan.
Me kävimme ulkona ja klubeilla.
Hengailimme vaikka House of Xtravaganzan kanssa.
Pidettiin pienet kotibileet.
Sitten heiluimme ympäri kaupunkia.
Kun on siinä kuplassa,
niin millään tai kellään ei ole mitään väliä.
Aluksi se oli tosi upeaa.
Kaikki olivat kauniita ja käyttivät kalliita vaatteita.
Juhlia pidettiin kunnon puitteissa.
Ja silloin...
...huumeet ovat osa pintakiiltoa.
Sitten kun huumeista tuli tärkeämpi osa juhlintaa...
...sitä enemmän niiden hienous karisi.
Sitten huumetta vedettiin vähemmän upeissa paikoissa.
Se meni niin pahaksi, että asuin kerrostaloasunnossa,
jossa oli pari pakkilaatikkoa ja televisio -
sekä kaappi täynnä kalliita vaatteita.
Olin silloin tosi ilkeä.
En halunnut nähdä jotakuta enkä välittänyt jostain.
Sitä vain jäädytti tunteensa. Ainakin minä tein niin.
En välittänyt kenestäkään. Elin vain hetkessä -
ja tein omia juttujani miettimättä yhtään mitään.
Kuulostaa siltä, ettei sinulla ollut elämää.
Ei se ollutkaan elämää. Kävin vain ulkona ja juhlin.
Joskus olin ilman rahaa ja menin vain ulos.
Se oli aivan kauheaa. Välillä minulla ei ollut edes nukkumapaikkaa.
Mutta silloin saattoi aina mennä klubille.
Pyytelin vain: “Antakaa minun löytää joku, jonka luona voin yöpyä.”
Minulla oli paljon ystäviä ja saatoin nukkua missä vaan.
Usein minulla ei ollut mitään kotia. Se oli kauheaa.
Mitä voin tehdä? Soittaa äidille, vai?
“Kuule, äiti, minulla ei ole mitään majapaikkaa.”
En halunnut satuttaa häntä,
mutta satutin vain enemmän salaamalla sen...
...miten minulle oli käynyt.
Muistan kuinka lähetin hänet New Yorkiin ja itkin autossa...
...että hän oli vaarassa.
Ja...
...mitä muuta pitäisi sanoa?
Mitä muuta saatoin sanoa?
“Ole varovainen.”
Ei siitä ollut apua.
En tiennyt,
että Gabriel oli HIV-positiivinen tai että hänellä oli AIDS,
koska hän ei puhunut siitä.
Italian matkalla soitin hänelle usein esityspaikalta.
Soitin show’n jälkeen -
lähes joka sunnuntai.
Kerran kun soitin, hänen äitinsä vastasi.
Kysyin: “Onko Gabriel siellä?”
Hän vastasi: “Ei ole,
eikä koskaan tule olemaankaan.”
Minä ihmettelin: “Mitä?”
“Mitä sinä nyt puhut?”
Gabriel ei puhunut minulle siitä ennen kuin oli kyvytön puhumaan.
Ja minä...
Se oli tavallaan lahja, mutta...
Mutta sellainen, joka hänen piti...
Hänen oli pakko pitää -
se salaisuutena,
jota oli hyvin vaikea kertoa.
Se oli kaameata.
Se oli niin kaameata, että ihmiset vaikenivat peloissaan.
Se oli hiljainen taistelu, jota ihminen kävi sisällään.
Joinakin päivinä hän itki -
ja hän oli aivan...
Häntä ei voinut lohduttaa.
Hän pelkäsi ja oli tuskissaan.
Huolissaan siitä, mitä tapahtuisi seuraavaksi.
Ja hänestä tuli yhä enemmän...
Muistan, kuinka hän puhu koirille...
...ja hän sanoi, etteivät koirat enää kuunnelleet,
koska sairaus oli muuttanut hänen ääntään -
eikä äänessä enää ollut voimaa.
Sitä tulee ihan toiseksi ihmiseksi.
Koirat tajusivat tilanteen eivätkä kuunnelleet häntä,
koska ne tiesivät hänen olevan sairas.
Ja...
Hän muuttui aivan joka tavalla.
Siitä kauniista, vahvasta nuoresta miehestä -
tuli ihan sairaalloinen olento.
Luuletko Gabrielin tienneen kiertueella, että hän oli HIV-positiivinen?
Luulen niin.
Kyllä vaan.
Gabrielin oli vaikeaa olla avoimesti homo -
ja vaikeaa tunnustaa, että hän oli sairas.
Joten hänen täytyi piilotella suurta osaa itsestään.
Siinä on aikamoista ironiaa -
suhteessa kiertueen sanomaan.
Tanssiessa hän saattoi kuitenkin olla vapautunut,
ja se oli turvallinen tapa ilmaista itseään.
Tanssi oli hänelle pakopaikka,
jossa hän saattoi olla oma itsensä -
ilman että tarvitsi paljastaa näitä muita juttuja.
Anteeksi.
No niin.
Mitä sinä mietit?
Gabrielia ja Carltonia.
No niin.
Toivotko, että hän olisi kertonut sinulle?
Joo.
Koska se olisi ollut ihan okei.
Se olisi ollut okei.
Jatka eteenpäin.
Siinä on suuri, suuri voima, kun osaa jatkaa eteenpäin.
Siinä oli tämän illan show.
Twiitatkaa tai lähettäkää meiliä.
Kenet te haluaisitte nähdä ohjelmassa Missä he ovat nyt?
Kiitos katselijoille. Nähdään ensi viikolla.
Kun minä sain diagnoosin 1985,
olin käynyt jo hurjilla kierroksilla...
...vuodesta 1985 lähtien viiden vuoden ajan.
Olin aivan sekaisin -
ja vihasin niitä spitaalisia.
Siltä minusta tuntui.
Sisäisen myrskyn kautta -
sitä yritti vain huijata -
ja saada hyväksyntää.
Sitä uskotteli itselleen olevansa vahva. Että on täynnä itseluottamusta.
Että näytät hyvältä.
Sitä teeskenteli uskovansa, että ihmiset välittivät sinusta.
Lähes kaikesta teeskenneltiin.
Haluan puhua muutamasta ihmisestä,
joiden kanssa olet työskennellyt pitkän urasi aikana.
Prince, Ricky Martin, Janet Jackson, David Bowie,
Céline Dion, George Michael, Lady Gaga, Beyoncé.
Mutta ensin haluan puhua siitä,
miten päädyit tekemään töitä Madonnan kanssa?
Monet tuntevat sinut parhaiten -
Blond Ambition -kiertueesta ja Truth or Dare -elokuvasta.
Koko tilanne alkoi masentaa minua.
Halusin painaa sen kaiken taka-alalle -
ja unohtaa haasteen ja sen, mitä oli tapahtunut...
...mutta hän on maailman näkyvin ihminen.
Hän on joka paikassa.
Jokaisen lehden kannessa ja hänen kuviaan on kaikkialla.
Hänestä puhutaan koko ajan.
Ihmiset tulevat jatkuvasti puhumaan minulle hänestä.
Aina kun hän tuli keskustelunaiheeksi,
tultiin siihen, että joku jossain on vihainen minulle.
Kärsin paljon siitä, ettei hän kuulunut enää elämääni.
En tarkoita pomona -
vaan ihmisenä, jota ihailin ja jota rakastin -
ja johon kykenin samaistumaan.
Kulma.
Tässä keitto.
Olin menettää perheeni. Minun piti anella heitä takaisin.
Minun äitiäni, isääni, veljeäni ja siskoani.
Koska olin ollut niin ylimielinen.
Sitten tein mitä piti. Lopetin juomisen.
He eivät siitä tienneet, kun se loppui kuin seinään.
Sitten vuosia myöhemmin hän sai...
- Vuonna 2006. - ...Bellin halvauksen.
Joskus sen näkee.
Kun hän hymyilee, tämä osa ei ole niin suuri -
ja hän siristelee silmäänsä varsinkin ollessaan väsynyt.
Se johtuu hermojärjestelmästä.
Kaksi pahaa asiaa on elämässäni tapahtunut.
He kertoivat: “Se vain ilmaantuu.
Yksi sadasta saa sen.”
Kuka tahansa voi saada sen.
Me ajattelimme aina,
että se johtuu varmaan niistä kohtauksista,
- ja hermojärjestelmä oli sokissa. - Niin me ajattelimme.
Mutta se voi tulla vaikka kesken tämän juttutuokion.
He sanovat, että yhtäkkiä herätessä se vaan on.
- Siis herätessä. Sanoin väärin. - Tai jos on jokin järkyttävä hetki,
- ja kasvot jähmettyvät. - Ja keho nykii.
Koko naama.
- Kun minä heräsin... - Hän ei voinut räpyttää silmäänsä.
En voinut räpyttää silmääni ja puhuin tällä tavalla.
Hei, mitä kuuluu?
Hyvä tunti.
Kiitos.
Hei, miten menee?
BROADWAYN TANSSIKESKUS
Miten kaikki voivat?
Ja ylös taas.
Kerran vielä, ihan alas asti.
Ja plié.
Hitaasti ylös taas.
Pitäkää plié. Työntäkää lantio ihan eteen. Hyvä.
Ja taas ylös. Viimeinen variaatio.
Aivan alas asti.
Tämä on vaikeaa, koska en ole ennen puhunut tästä.
Tämä on ensimmäinen kerta joten...
Vuonna 1987,
se oli varmaan joskus joulukuussa...
En tuntenut oloani hyväksi ja vika oli munuaisissa.
Olin silloin jo New Yorkissa.
Olin ilman sairausvakuutusta, joten menin Belgiaan lääkäriin.
Munuaisissani oli jotain vikaa, mutta se saatiin hoidettua kuntoon.
Sain jotain hoitoa mutta kaiken piti olla kunnossa.
Päivää ennen takaisinlähtöä sain kuitenkin puhelun,
ja minua pyydettiin takaisin sairaalaan,
koska he halusivat puhua kanssani.
Mietin, että onpa outoa.
Menin sinne äitini kanssa. En muista, mikä sairaala se oli.
Sairaala oli lähellä Antwerpia.
Muistan, kuinka menin yhteen huoneeseen äitini kanssa -
ja siellä lääkäri kertoi asiasta:
“Olen pahoillani, mutta teillä on HIV-tartunta.”
Joku vain sanoo yhtäkkiä:
“Elät enää 5-10 vuotta.”
Ihmisiä kuoli kuin kärpäsiä.
Menin ihan lukkoon. En halunnut puhua siitä.
Äiti lupasi, ettei kerro siitä kenellekään,
joten vain me kaksi tiesimme.
Tänäkään päivänä kukaan muu ei tiedä siitä.
Olen salannut sen aina.
Se oli synkkää aikaa elämässäni. Niin synkkää.
Se vei minut niin moneen synkkään tilanteeseen.
En kyennyt tekemään töitä enkä juhlimaan. Mietin vain: “Sairastunko kohta?”
Sitten yksi ystävä kuoli ja kohta toinenkin.
Alan menettää painoa: “Hetkinen. Olenko kunnossa?”
Tarkkailin koko ajan itseäni: “Voi luoja, näytänkö sairaalta?”
Siitä ei ollut mitään ulospääsyä. Se oli rankinta.
Se oli tosi rankkaa.
Välillä ei ollut mitään paikkaa, missä asua. Se oli kauheaa.
En silti halunnut lähteä Yhdysvalloista.
Mitä olisin voinut tehdä? Mitä Belgiassa oli minulle?
En soitellut äidilleni.
Olisin sanonut vain: “Hei, äiti. Vedän täällä huumeita”.
Anteeksi, äiti. Mutta teen tämän nyt,
koska monet muut ovat luultavasti samassa tilanteessa -
tai ovat olleet samassa jamassa.
Jos tämä tavoittaa edes yhden ihmisen, niin se merkitsee minulle paljon,
koska tiedän, kuinka paskaa tämä on.
Ja jos ei ole ketään... Olen vahva ihminen,
ja luulen selvinneeni sen vuoksi.
Kaikki eivät ole yhtä vahvoja,
koska tällainen saa pään aivan sekaisin.
Takaisin alas. Hienoa. Leuka alas. Vähän hymyä silmiin.
Mikä on salaisuutesi?
Laita pää vähän pystympään.
Juuri noin. Leukaa vielä alas.
Pidä siinä.
Madonnan show-kiertueen jälkeen minä jatkoin yhä teeskentelemistä.
Maailma oli yhä läsnä, vaikka kiertue oli päättynyt.
Yritin yhä edustaa sitä, mitä minussa nähtiin,
joka oli supervahva mies.
Nujerra kaikki ja kaada esteet.
Tiesin kuitenkin, etten ollut sellainen.
Väliin tuli hetkiä, jolloin olin ihan kauhuissani.
Todistin olevani heikko, koska en ollut rehellinen.
Se on ollut hyvin...
...vaikea asia hyväksyä.
Sanoa se itselleen.
Jos olisin ollut sopusoinnussa oman itseni kanssa,
kaikella sillä huomiolla ei olisi ollut merkitystä.
Vaikka ravintolassa.
Voisimme olla ravintolassa mutta siellä on muitakin.
Minun pitää olla hurmaava ja joku sanoo minulle jotakin.
Minun pitää vastata jotain ja ihmiset seuraavat minua.
Se voi olla aika raskasta.
Oli kiinnostavaa nähdä, kuinka vetäydyin syrjään.
Pelkäsin käydä ulkona.
Minusta tuli kirjaimellisesti tosi pieni.
Minäkin rakastan sinua. Haluaisin sanoa jotain.
Voi luoja, näytän niin kiusaantuneelta.
Kynnet.
...hän oli ystäväni, joka kuoli AIDSiin pari kuukautta sitten.
Te varmaankin tunnette Keith Haringin taiteilijana.
Nuo kasvot. Näytän kauhistuneelta.
...hänellä oli rohkeutta kertoa totuus.
Totuus oli se, että hän oli homo.
Totuus on se, että hänellä oli AIDS.
Hän kertoi sen jokaiselle, joka halusi kuunnella häntä.
Keithin muiston kunniaksi -
ollaan rehellisiä itsellemme.
Kerrotaan totuus toisillemme.
Halusin heti pois lavalta.
Mitä kiertue Madonnan kanssa merkitsi Josen elämälle?
Äidin mielestä minun pitäisi yhä tanssia Madonnan kanssa.
Hänen mielestään minun pitäisi yhä olla siellä.
Silloin asiat olivat hyvin.
Äiti sanoo, ettei hän ymmärrä...
Hänestä minun olisi pitänyt jatkaa tanssimista Madonna ja muiden kanssa,
koska minulla oli monia työtilaisuuksia.
Hän sanoo, että avasin sinne oven,
jonka myös itse suljin.
Se oli varmaan lauantai tai sunnuntai.
Menin käymään yksin Madonnan luona.
Vain ollakseni hänen seurassaan.
Menimme kauppaan ostamaan lehtiä.
Silloin meidät kuvattiin. Jonkun paparazzin toimesta.
Se oli viimeisiä kertoja, kun näin hänet...
...kun se kaikki tapahtui.
Heroiini ja muut jutut.
Madonna sanoi minulle,
että minun pitäisi hakea apua.
Että meidän pitäisi hakea apua.
Mutta ennen kaikkea, että minä tarvitsin apua.
Joten minä...
Se oli yksi syy, miksi hän alkoi -
pikkuhiljaa ajautua kauemmaksi meistä.
Siinä hetkessä tajusin:
“Voi ei. Tulen tuskin tapaamaan häntä enää.”
Jokin minun sisälläni sanoi -
tai jossakin takaraivossa oli se ajatus,
että nyt kaikki alkaa haihtua.
Hän sanoo, että kun minä olin pikkupoika...
Äiti näki kerran postikortissa kuvan eräästä talosta,
ja hän näytti minulle,
että tällaisen talon minä ostan hänelle joskus.
Häntä vaivaa se talo...
...koska hänen mielestään olisin voinut ostaa sen.
Hänestä tein jo niin paljon,
tein paljon suuria juttuja.
Äidin mielestä minun olisi pitänyt jatkaa sitä.
En saanut hankittua hänelle sitä taloa.
Se on vaivannut äitiä paljon.
Koska olisin voinut hankkia sen, kun siihen oli tilaisuus.
Hän haluaa sen talon vielä joku päivä.
Mikä meni äitisi mielestä pieleen?
Hän ei edes tiedä, mikä meni vikaan.
Hän tietää vain, että moni asia meni pieleen.
Minä vain katosin ja elin omaa elämääni.
Hän ei tiedä monesta jutusta edes puoliakaan.
Hän halusi sinun jatkavan.
Hän halusi minun jatkavan uraa, jota harrastin jo lapsena.
Tunnetko itse samoin?
Olisi ollut typerää lopettaa.
Ehdottomasti.
- Hän sanoo... - Mitä sitten tapahtui?
Mikset kyennyt jatkamaan sillä alalla?
En kyennyt siihen, koska minusta tuli epävarma.
Olin saanut siipeeni rakkaudessa ja elämässä.
Tiedät kai.
Aloin epäillä itseäni...
Monen jutun suhteen.
Mietin, kuolenko minä seuraavana ja muuta vastaavaa.
Se oli synkkää aikaa.
Mutta olin siinä mielessä vahva,
etten paljastanut kenellekään, miten sisälläni kuohui.
Niitä tilanteita oli usein.
Ei äidin suhteen niinkään...
Olin jo lähtenyt kotoa.
Minusta ei tuntunut...
Tosiasia oli, etten kyennyt saamaan menestystä -
ja olin sotkenut elämäni,
joten ei ollut mitään syytä olla olemassa.
Siksi katosin joksikin aikaa.
Glissade, jeté, jeté, assemblé.
Sissone, sissone.
Asenne ja asenne.
Kumarrukset.
Eikö niin?
Silti monet sinut nähneet saivat sinusta innoitusta...
Hämmästelen sitä yhä.
Miten voi olla mahdollista,
että niin monet ihmiset saivat innoituksensa minusta?
Tiedät kai.
En minä yrittänyt mitenkään vaikuttaa niihin ihmisiin.
En tajunnut sitä siihen aikaan.
Ymmärsin vasta vuosien päästä, mitä olin tehnyt.
Sanoin itselleni: “Hetkinen. Sinä tosiaan kosketit ihmisiä omalla panoksellasi.”
- Antaako se nyt jotain lohtua? - Kyllä vain.
Jos minulla ei ole muuta...
...niin sekin riittää.
Carlton.
- Ei voi olla totta! - Miten voit?
Voi luoja!
Slam!
Carlton, miten voit?
Jessus! Olet ihan aikuinen.
- Poikamies numero kolme. - Terve, veliseni!
Luis!
Voi luoja!
- Miten voit? - Hyvin. Hienoa nähdä sinua.
- Miten sinä voit? - Hyvin.
Ota lasit pois. Haluan nähdä silmäsi.
Vitsi, vitsi.
Jestas sentään.
Vau!
Hei, kulta. Miten voit?
Kuka tämä on?
Tehdään jazzkädet.
Hitto sentään!
Miten menee?
Luoja sentään!
Kev-poikaseni.
- Jestas sentään. - On tämä outoa.
Todella outoa.
Pieni hetki.
Jose!
- Voi luoja! - Näytät kauniilta.
- Luoja sentään! - Hei, kulta.
- Tosi ihana takki. - Jose.
Tuo on upea takki.
Miten voit?
Jose.
Tuoksut ihanalta.
Luoja sentään, mies. Ihana nähdä sinua.
Terve, kaveri.
Katsokaa tätä aikuista miestä.
- Olemme kaikki kasvaneet. - Luoja sentään, niin olemme.
Kippis!
Perheelle ja veljeydelle, eikö vain?
Ja sisaruudelle. Yhdellä poikkeuksella.
Ei lukuja tänään.
Onko siitä jo 25 vuotta?
Sovitaanko, että siitä on pitkä aika?
Saan yhä viestejä, joissa puhutaan teistä.
“Se kiertue muutti elämäni.”
“Se elokuvat muutti elämäni.”
Se koskee jokaista teitä.
- Niinhän se on. - Me emme vain tienneet siitä.
En minäkään tajunnut sitä.
Sai sitä kaikenlaista paskaakin. Madonna suuttui, jos sormikin oli väärin.
Sellaista paskaa.
Yhtenä iltana hän sanoi: “En näe Madonnan kättä.”
Olin ihan ihmeissäni.
Millaista se oli sinulle?
Koitko joutuvasi syrjään ja kuinka haastavaa se oli?
Se oli outoa. Kävin taas koetansseissa,
mutta aina kun menin jonnekin koetanssiin,
en kokenut olevani enää normaali tanssija.
Olin aina Madonnan tanssija.
He vihasivat minua syyttä, vaikkeivat tunteneet minua.
- Tai he vihasivat Madonnaa. - Tai rakastivat sinua.
En mennyt enää koetansseihin pelkkänä hyvänä tanssijana.
- Tavallisena tanssijana. - Oli aina se kytkentä.
Se avasi monia ovia, mutta se oli samalla kirous.
Olisi upeaa, että Madonna olisi täällä koska se ei ollut vain...
Se oli enemmänkin...
Siinä ei ollut kyse vain tanssijoista, jotka tekivät töitä pop-tähdelle.
- Se oli jotain... - Syvempää.
Siitä tuli syvällisempää.
Meistä tuli perhe, ja me kaikki olimme nuoria.
Ensin tapahtui kaikki se,
ja jälkeenpäin se ei ollutkaan yhtään mitään.
Ihan kuin olisi sanottu: “Tyritte tämän homman.”
“Olette ihan sekaisin enkä kestä teidän juttujanne.
En kestä sinua ja Luisia ja muita.
Tämä on ihan liikaa. He vielä vetivät minut oikeuteenkin...”
Ensin oli jotain ja sitten ei mitään.
En muistele Madonnaa mitenkään pahalla.
Se mitä eniten häpeän -
tai kaipaan, on rakkaus.
Rakastan häntä yhä enkä ole sanonut pahaa sanaa hänestä.
Toivoisin, että hän olisi täällä,
koska minusta tuntuu että...
...olisi upeaa saada tilaisuus tavata hänet nyt aikuisiässä.
Hän ei ole minusta mitään velkaa meille.
Hän antoi meille upean tilaisuuden.
Ja tiedättekö...
Olemme eläneet omaa elämäämme.
Minä en ole...
Sanon vain, ettei hän ole meille mitään velkaa.
Tajuatteko, mitä tarkoitan?
Tarkoitan, että...
Se, mitä tuo kokemus antoi meille, oli meidän omaa ansiotamme.
Meistä tuli tällaisia oman itsemme ansiosta.
Tajuatteko mitä sanon?
Oli mahtavaa, että saimme kokea sen hänen kanssaan.
Se oli tosiaan upeaa. Mahtava hetki elämässä.
Tähdet olivat suosiollisessa asennossa -
minulle, Joselle ja teille kaikille.
Meidät tempaistiin siihen täydestä tuntemattomuudesta.
Ja meistä tuli...
Tunnettuja.
Kuulkaa, kaverit.
Gabriel, rakastan sinua, joten sanon tämän sydämestäni.
Te muutitte minun elämäni.
Muutitte minun elämäni,
koska tulin slummista, minkä te kaikki tiedätte.
New Orleansista.
New Orleansista, Lafayetten esikaupungista.
Eikä siellä...
Siellä ei puhuttu homoista eikä mistään sellaisesta.
Ja...
...sitten astuin maailmaan -
teidän kaikkien kanssa.
Se oli siunaus, ja olen siitä kiitollinen.
Te olette minulle kuin perhettä.
Ihan sama, kuinka monta vuotta on vierähtänyt,
mutta kun istun tässä...
...niin tuntuu kuin en olisi ikinä jättänyt teitä.
En tiedä, miksi tunteet tulee niin pintaan.
En ole surullinen tai mitään sellaista.
Tunne vain niin suurta rakkautta.
Ei se haittaa.
Paljon rakkautta. Vain sitä.
En surua ollenkaan.
Te olette kuin minun veljiäni.
- Totuus vai tehtävä, arvon herra? - Voi luoja.
Totuus vai tehtävä. Totuus.
Totuus.
Mikä on ollut...
Mikä on ollut elämäsi vaikein paikka, josta olet selviytynyt?
Huumeet ja viina.
Ainoa, joka minut pelasti...
...oli minun äitini.
Hän lähetti minut Los Angelesiin...
...että pääsisin kuiville.
Ja...
Yritin päästä irti heroiinista.
Heroiini iski minut maahan.
Sinäkö käytit heroiinia?
Kerro meille,
mikä on ollut tärkein opetus elämässäsi.
Paras viisaus, jonka olet oppinut.
Niin missä mielessä?
Jotain, mitä olet oppinut. Kerro se.
Jotain mikä nousee esiin.
Varmaankin, ettei pidä tuomita.
Suurin viisaus on kai se, ettei pidä tuomita ketään.
Että ymmärtää jokaisella olevan omat ongelmansa.
Loppujen lopuksi jokaisella on ongelmansa,
eikä ole oikein tuomita toisia.
Se on varmaan tärkein asia, jonka olen tähän mennessä oppinut -
päästyäni 46 vuoden ikään.
Totuus, vai?
Jos sinä...
Nyt suhtautumisesi homouteen on vähän toista kuin ennen.
Jos sinun pitäisi harrastaa seksiä miehen kanssa,
kenet valitsisit tästä pöydästä?
Voi luoja.
Ei tuohon ole vastausta.
Anna kun puhun loppuun. Miksei muka?
Koska sinä, sinä, sinä, sinä, sinä ja sinä olette minun veljiäni.
- Okei, mutta se ei ole... - Ei, ei.
Ei, ei, ei.
Valinta oli, että totuus tai tehtävä.
- Se on pelin nimi. - Ja sinä puhuit totta.
- Minä sanoin totuuden. - Minä taas halusin vastauksen.
- Niin. - Kuka meistä?
Kyse ei ollut siitä, haluatko sitä vai et.
Kysymys kuului, että kenen kanssa menisit sänkyyn, jos olisi pakko?
- Okei. - Sen kun valitset.
- Ja miksi? - Teidän kaikkien.
Ei käy. Kuka meistä?
- Voit valita vain yhden. - Siis yhden.
Ei sinua tässä tuomita. Kysymys on teoreettinen.
- Minunko pitää valita joku? - Kyllä. Ja kertoa syy.
Kerro syy.
Gabriel.
Hyvä on. Miksi?
Ai miksikö?
Koska hän on aina meitä nuorempi.
- Miksi? - Koska hän ei ole täällä.
- Miksi? - Ei sen vuoksi.
Koska hän oli viaton.
Minun silmissäni.
Selvä.
Slam, totuus vai tehtävä?
Hän on kännissä, kun hörppii juomaansa.
Totuus. En halua suudella ketään.
Olette kuin minun siskoni. Valitsen totuuden.
- Ota tehtävä, niin voit suudella minua. - Ei, ei. En halua suudella sinua.
Otan totuuden.
Selvä.
Mitä pelkäät eniten?
Vau.
Mitä minä pelkään eniten?
Katson Joseen päin, kun vastaan,
koska hän antaa minulle aina voimaa.
Luulen, että suurin pelkoni on ja oli...
...että ihmiset saavat selville minun olevan HIV-positiivinen.
Se on ollut suurin pelkoni. Sain diagnoosin vuonna 1987.
HIV-positiivinen.
Se on varmaan ollut pahin pelkoni,
että ihmiset saavat tietää siitä.
Ja se tuntuu niin... En osaa oikein sanoa.
En halunnut jakaa tätä tietoa kenenkään muun kuin teidän kanssa.
Minulla havaittiin se 1987,
ja lopultakin vuonna 2015 haluan olla vapaa.
Voi kulta.
Niin sinäkin.
- Vain kolme ihmistä tiesi siitä. - Voi luoja.
Tiedän.
Se oli ensimmäinen seksuaalikokemukseni.
En tiennyt silloin mistään mitään.
Olet kuitenkin elävä todiste siitä, ettei se ole kuolemaksi.
Tiedän, ja siksi kerron tämän nyt,
koska haluan jakaa tarinani, kuten Carlton teki.
Haluan jakaa tämän hänen kanssaan.
En usko korviani.
Halusin aina kertoa siitä jollekulle.
- Luoja sentään. - Mutta se on vaikeaa.
Kiitos tästä.
Tiesin, että se hetki tulisi.
Ei vain koskaan tullut sopivaa hetkeä.
Voinko sanoa jotain, joka ei liity tähän leikkiin?
Voinko kertoa jotain ihan muuta?
Olisin pelännyt tällaista ennen Madonnan juttua.
En olisi...
- Voi luoja. - Miltä nyt tuntuu?
On todella upeaa avautua ja ilmaista itseään,
koska olet pitänyt jotain sisälläsi.
Niin. Ja minä vain...
Jessus sentään.
Mutta samalla se on ollut eräänlainen siunaus,
koska se on tehnyt minusta tällaisen.
Se muutti niin paljon.
Mutta se hetki, kun saa kuulla taudista,
silloin koko maailma romahtaa.
Haluan vain sanoa, että saat rutosti uutta toivoa -
kaikkiin tuleviin juttuihisi,
koska tulit esiin tänään.
Tosi mahtavaa, Slam.
- Kiitos. - Ihan varmasti.
Neljä, viisi!
En pidä tuosta!
Jos haluat siirtyä toiseen juttuun siitä viimeisestä asennosta,
niin työstä sitä lisää.
Ihmisten pitää lukea sinua. Ruumiinkielessä on kaikki.
No niin. Otetaan uusiksi.
Viis, kuus.
Viis, kuus, seitsemän.
Tosi hitaasti.
Hitaasti, hitaasti.
Hyvä.
Sitten viimeinen.
Ole ylpeä.
Ole ylpeä, miten sitten käykin.
Koska jokainen on jotain.
Joka vuosi teemme sellaisen jutun,
että osoitamme kunnioitusta jollekulle jazz-leirin kasvatille,
joka on tärkeä osa tämän kurssin historiaa:
Gabriel Trupin,
joka oli rakastamme Sue Trupinin poika.
KIITOS
Tekstitys: Jorma Penttinen